ФОРМИ ФЕРУМУ У ДЕРНОВО-ПІДЗОЛИСТИХ ПОВЕРХНЕВО-ОГЛЕЄНИХ ГРУНТАХ (STAGNIC RETISOLS) ПРИБЕСКИДСЬКОГО ПЕРЕДКАРПАТТЯ - Паньків, З. П.; Калинич, О. Р. (Вісник Одеського національного університету. Географічні та геологічні науки, 2020)
Профіль дерново-підзолистих поверхнево-оглеєних ґрунтів характеризується диференціацією за вмістом Feвал та помірно низьким ступенем озалізнення. У складі валового Феруму переважає Fec, з максимальною часткою (84,4 %) в Іt gl. Максимальна частка Feнc (33,3 %) характерна для НЕ gl, що свідчить про процеси руйнування первинних і вторинних мінералів та підтверджуються показником ступеня вивітрювання ґрунтової маси (Fec/Feнс=2,0-2,6). Найбільші значення коефіцієнту Швертмана (0,6-0,8) характерні для наділювіальної частини, що підтверджує домінуючу роль поверхневого оглеєння та глеє-елювіального процесу. Вміст Feвал в ортштейнах у порівнянні із дрібноземом у 7,2 рази більший, а ступінь їхнього озалізнення - помірно висока (Feвал=6,05-8,41). У складі валового Феруму ортштейнів переважає Feнс (56,0-62,3 %). Коефіцієнт Швертмана в ортштейнах наділювіальної частини профілю становить 0,6-0,7, що підтверджує теорію їхнього формування за переважаючої дії глеє-елювіального процесу. В ортштейнах перехідного до породи горизонту цей показник становить 0,04, що свідчить про незначний вплив сучасного оглеєння та їхнє реліктове походження.