РОЗПОДІЛ НАНОСІВ НА ГОЛОВНИХ ГИРЛАХ КІЛІЙСЬКОЇ ДЕЛЬТИ ДУНАЮ ТА ЇХ СЕДИМЕНТАЦІЙНЕ ЗНАЧЕННЯ - Шуйський, Ю. Д.; Вихованець, Г. В.; Гижко, Л. В. (Вісник Одеського національного університету. Географічні та геологічні науки, 2023)
Стік наносів є одним із головних факторів, який визначає формування дельти в гирловій області річки. Для подальшого аналізу стоку наносів у провідних річищах Кілійської частини дельти Дунаю були вилучені взірці наносів та донних відкладів у найважливіших дельтових річищах, що досліджені. Всього було вилучено та оброблено до 427 взірців уздовж морської окрайки на виході зі Очаківського, Прорви, Гнеушева, Бистрого та Старо-Стамбульського гирл. Взірці досліджувалися за допомогою водного та ситового аналізів, визначення їх форми та карбонатності. Розраховувалися пересічні значення характеристик наносів, величини їх статистичних покажчиків. Взірці вибиралися у два етапи: під час дії межені та під час дії весняної повені. Провідними є алевритові фракції (0,1–0,01 мм), найчастіше 80–90%, великою є частка субколлоїдної фракції, значно меншою є концентрація піщаних та більш крупних фракцій (до 5–10%) на різних ділянках. Взагалі, під час повені кількість наносів є більшою. Невелика частина наносів утворює первинні форми еолового рельєфу. Склад дельтових відкладів формується гідрологічними та морськими процесами протягом всього часу утворення Кілійської частини дельти. Для осадових шарів дельтового типу характерними є фракції < 0,1 мм (провідний розмір С0 =0,055–0,45 мм). Другою за масою є фракція 0,25–0,1 мм, пересічний вміст від 1,57% до 25,84% на різних ділянках. Сума фракцій > 1,0 мм становить від 0,06 до 3,69%. Зустрічаються фації з іншим фракційним складом осадових шарів.